בעלי במילואים
-
- הודעות: 305
- הצטרפות: 19 מרץ 2006, 02:49
- דף אישי: הדף האישי של אורגנית_מתחילה*
בעלי במילואים
יום שני בלחק הזה של המילואים מאחורינו. המרגיעון אומר "כולנו זקוקים לחיבוק"
כנראה
מחר יש יום טיול שהוא בעצם מסיבת בת מצוה לבת דוד של האיש. באורח פלא ממש הוא יצליח להגיע. אפילו לפני. יש לו טרמפ הלוך וחזור עם כלת השמחה.
אני שמחה מאד שניפגש ובטח גם הילדים יופתעו וישמחו מאד
אז למה כל מה שאני מליחה לדמיין זה את הרגע בו הילדים ואני ניכנס למכונית שלנו, והאיש, האב יכנס למכונית של הדודים?
ואת הבכי והדמעות שלי ושל הדרור?
אוף...
עד עכשיו דוקא היה בסדר (טוב, חוץ מערימת הכביסה שמסתכלת עלי ואני מסתכלת עליה בחזרה)
כנראה
מחר יש יום טיול שהוא בעצם מסיבת בת מצוה לבת דוד של האיש. באורח פלא ממש הוא יצליח להגיע. אפילו לפני. יש לו טרמפ הלוך וחזור עם כלת השמחה.
אני שמחה מאד שניפגש ובטח גם הילדים יופתעו וישמחו מאד
אז למה כל מה שאני מליחה לדמיין זה את הרגע בו הילדים ואני ניכנס למכונית שלנו, והאיש, האב יכנס למכונית של הדודים?
ואת הבכי והדמעות שלי ושל הדרור?
אוף...
עד עכשיו דוקא היה בסדר (טוב, חוץ מערימת הכביסה שמסתכלת עלי ואני מסתכלת עליה בחזרה)
-
- הודעות: 3987
- הצטרפות: 27 דצמבר 2003, 21:55
- דף אישי: הדף האישי של לוטם_מרווני*
בעלי במילואים
איך זה שימי המילואים מתחילים מיום שני? מה יש להם עם יום שני, כאילו שיום ראשון לא מבאס ממילא גם בלי יום שני מילואים שלמחרת?
מחר הוא יוצא, לשבועיים וחצי, קיצרו לו קצת.
אני מרגישה כמו סיר לחץ וניצלתי את רוב הלחץ הזה בשביל פרויקטים מוצלחים ביית- עשיתי מיליארד כביסה וקיפולים והדחות וסדר, כאילו בשביל להתחיל נקי אבל בעיקר בשביל לא לחשוב ולהתמודד. גם דרך. אשמח לארח אצלי אימהות בסטטוס דומה, יש גינה ובריכה והרבה מקום.
מחר הוא יוצא, לשבועיים וחצי, קיצרו לו קצת.
אני מרגישה כמו סיר לחץ וניצלתי את רוב הלחץ הזה בשביל פרויקטים מוצלחים ביית- עשיתי מיליארד כביסה וקיפולים והדחות וסדר, כאילו בשביל להתחיל נקי אבל בעיקר בשביל לא לחשוב ולהתמודד. גם דרך. אשמח לארח אצלי אימהות בסטטוס דומה, יש גינה ובריכה והרבה מקום.
-
- הודעות: 8851
- הצטרפות: 10 נובמבר 2001, 08:15
- דף אישי: הדף האישי של תבשיל_קדרה*
בעלי במילואים
![(()) (())](./images/smilies/hug.gif)
בפעם האחרונה שניצלתי את זמן-הלחץ-שלפני לטון עבודה בבית, נתפס לי מזה הגב, והאיש קורקע.
אל תנסו את זה בבית.
-
- הודעות: 2106
- הצטרפות: 17 אוגוסט 2003, 20:40
- דף אישי: הדף האישי של סמדר_נ*
בעלי במילואים
אשמח לארח אצלי אימהות בסטטוס דומה,
קביעתנו עדיין בתוקף, הלא כן?
בעוד קצת פחות משבועיים, אם אני מחשבת נכון.
קביעתנו עדיין בתוקף, הלא כן?
בעוד קצת פחות משבועיים, אם אני מחשבת נכון.
-
- הודעות: 3987
- הצטרפות: 27 דצמבר 2003, 21:55
- דף אישי: הדף האישי של לוטם_מרווני*
בעלי במילואים
בתוקף בהחלט!
בעלי במילואים
או, צרת רבים.. אני לא לבד... צה"ל החליט לארגן לנו מסיבת שנה למלחמה ולקרוא לו שוב לחודש מילואים (חודש שלם "מצטער יש מחסור בכח אדם אז הפעם זה לחודש מלא") וזה אחרי שעדיין לא עיכלתי את הקייץ הקודם, כלומר אני צריכה ללדת והוא בלבנון - שוב ציטוט שלו "את תצליחי ללדת בלעדי אבל החיילים שלי לא יסתדרו בלעדי בלבנון".
אני עם שני הקטנים, בבית, בלי עזרה כי ההורים שלנו לא ממש במצב פיזי של לעזור, ועם בעל בית נחמד שהודיע לי ביום שהוא יצא למילואים שאנחנו צריכים לעזוב תוך חודש כי בא לו לשפץ. היום החלטתי לשנות גישה: מעכשיו אנחנו בחופשה! עושים רק דברים כיפיים, נסענו לים, אכלנו בארומה, החלטתי לשחרר כדי לשרוד. הבית פחות נקי, אוכלים קצת פחות תבשילי בריאות ובעקר משתדלים להנות כמה שיותר.
נשמח לאחד כוחות עם עוד מילואימניקיות בחופשה בחודש הקרוב.
אני עם שני הקטנים, בבית, בלי עזרה כי ההורים שלנו לא ממש במצב פיזי של לעזור, ועם בעל בית נחמד שהודיע לי ביום שהוא יצא למילואים שאנחנו צריכים לעזוב תוך חודש כי בא לו לשפץ. היום החלטתי לשנות גישה: מעכשיו אנחנו בחופשה! עושים רק דברים כיפיים, נסענו לים, אכלנו בארומה, החלטתי לשחרר כדי לשרוד. הבית פחות נקי, אוכלים קצת פחות תבשילי בריאות ובעקר משתדלים להנות כמה שיותר.
נשמח לאחד כוחות עם עוד מילואימניקיות בחופשה בחודש הקרוב.
-
- הודעות: 4
- הצטרפות: 30 יולי 2007, 22:00
בעלי במילואים
רק תתנחמו בעובדה שזה עובר. בן זוגי היקר לא יוצא למילואים פשוט מכיוון שהוא איש קבע ובדר"כ חוזר לאפטר באמצע השבוע (מגיע בשמונה)ובסוף שבוע אם לא עושים שבת או אין תרגיל. אבל אולי מבי טוב יותר כי זו שגרה ובשגרה מתרגלים(כך היה גם כשעמדתי ללדת את ביתי ולא ידעתי אם יספיק לחזור ושבוע אחרי הלידה וכשהילדה היתה מאושפזת והבן נשאר בבית עם סבתא) לשמחתי עכשיו הוא כבר מספר חודשים ג'ובניק וחוזר כמעט כל יום (אומנם לרוב אחרי תשע בערב ויש שבתות, ואף פעם לא יודעים אם חוזר ומתי)וככה לעוד שנה!!
שולחת לכן הרבה כוחות!
שולחת לכן הרבה כוחות!
-
- הודעות: 992
- הצטרפות: 31 אוגוסט 2004, 15:16
- דף אישי: הדף האישי של בר_עדש*
בעלי במילואים
את תצליחי ללדת בלעדי אבל החיילים שלי לא יסתדרו בלעדי בלבנון
לגבי החלק האשון אני לא יודע, אבל החלק השני הוא שקר שהרבה מילואימניקים (גם ביחידה שלי) אוהבים לספר לעצמם.
(ואם הוא היה נניח עם רגל שבורה, אז חלוץ היה מחכה עד שהוא יתאושש כדי להכנס בלבנון?)
לכל אחד יש תחליף. (בצבא, הכוונה.)
לגבי החלק האשון אני לא יודע, אבל החלק השני הוא שקר שהרבה מילואימניקים (גם ביחידה שלי) אוהבים לספר לעצמם.
(ואם הוא היה נניח עם רגל שבורה, אז חלוץ היה מחכה עד שהוא יתאושש כדי להכנס בלבנון?)
לכל אחד יש תחליף. (בצבא, הכוונה.)
בעלי במילואים
מחדשת את הדף וזקוקה לעיצה.
בעלי יוצא עוד מעט למילואים.
אני יודעת שאסתדר עם הקטנטנים שלי. זו לא הבעיה.
אבל- מה עושים עם הפחד?
אני מתה מפחד. במיוחד בלילה.
כשבעלי חוזר מאוחר לפעמים. אני יושבת ומחכה כי אני מפחדת לישון לבד.
לפני שבוע הוא נסע להוביל משהו בלילה (וחזר ב-4 לפנות בוקר) ובקש שאלך לישון. הלכתי לישון ב-12 וישנתי גרוע עד שהוא חזר. למרות הייתי עייפה מאוד.
למחרת- יום רגיל. אבל איך אני אתפקד?
אני ממש מפחדת להיות לבד.
מה עושים? מה?
בעלי יוצא עוד מעט למילואים.
אני יודעת שאסתדר עם הקטנטנים שלי. זו לא הבעיה.
אבל- מה עושים עם הפחד?
אני מתה מפחד. במיוחד בלילה.
כשבעלי חוזר מאוחר לפעמים. אני יושבת ומחכה כי אני מפחדת לישון לבד.
לפני שבוע הוא נסע להוביל משהו בלילה (וחזר ב-4 לפנות בוקר) ובקש שאלך לישון. הלכתי לישון ב-12 וישנתי גרוע עד שהוא חזר. למרות הייתי עייפה מאוד.
למחרת- יום רגיל. אבל איך אני אתפקד?
אני ממש מפחדת להיות לבד.
מה עושים? מה?
-
- הודעות: 1216
- הצטרפות: 26 אפריל 2005, 14:41
- דף אישי: הדף האישי של גברת_פלפלת*
בעלי במילואים
את יכולה אולי לישון אצל אמא שלך, או להזמין מישהו לישון אצלך, אפילו אח/ בנדוד צעירים (אצלינו במשפחה תמיד גייסו איזה בנדוד תיכוניסט לשמור על האשה הקטנה בבית
)
אני גם פחדתי פעם. היום התרגלתי ואני מדחיקה..
![;) ;-)](./images/smilies/blink.gif)
אני גם פחדתי פעם. היום התרגלתי ואני מדחיקה..
בעלי במילואים
לא. אני לא יכולה וגם אין מי שיבוא אלי.![:'( :'(](./images/smilies/cry.gif)
![:'( :'(](./images/smilies/cry.gif)
-
- הודעות: 1216
- הצטרפות: 26 אפריל 2005, 14:41
- דף אישי: הדף האישי של גברת_פלפלת*
בעלי במילואים
רוצה לבוא אלי? גם בעלי במילואים )-:
בעלי במילואים
הלואי! אבל אני עובדת והחבר'ה לא בחנוך ביתי:-(
אני מחזיקה לך אצבעות. שיעבור מהר..
אני מחזיקה לך אצבעות. שיעבור מהר..
-
- הודעות: 2750
- הצטרפות: 29 ספטמבר 2007, 21:16
- דף אישי: הדף האישי של סוסת_פרא*
בעלי במילואים
מפחדת, מבינה ללבך.
אולי אני יכולה לבוא אלייך לכמה ימים. (כידוע, אני עכשיו 'פרפר חופשי' ומתיירת את הארץ)
תלוי מתי, ובאיזה איזור את גרה. (לכמה ימים הוא נוסע?)
אם את רוצה, את יכולה לענות לי במייל שמופיע אצלי בדףבית. (וכדאי לכתוב לי בדףבית אם שלחת מייל)
![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
אולי אני יכולה לבוא אלייך לכמה ימים. (כידוע, אני עכשיו 'פרפר חופשי' ומתיירת את הארץ)
תלוי מתי, ובאיזה איזור את גרה. (לכמה ימים הוא נוסע?)
אם את רוצה, את יכולה לענות לי במייל שמופיע אצלי בדףבית. (וכדאי לכתוב לי בדףבית אם שלחת מייל)
![(()) (())](./images/smilies/hug.gif)
![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
-
- הודעות: 1216
- הצטרפות: 26 אפריל 2005, 14:41
- דף אישי: הדף האישי של גברת_פלפלת*
בעלי במילואים
האמת היא שעובר בסדר. מתגעגעת, אבל שורדת (-:
בעלי במילואים
אני שמחה שאצלך בסדר, פלפלת.
עוד עצות בבקשה מה עושים עם הפחד שלי. בבקשה.
עוד עצות בבקשה מה עושים עם הפחד שלי. בבקשה.
בעלי במילואים
_אבל- מה עושים עם הפחד?
אני מתה מפחד. במיוחד בלילה_
מזכיר לי שבעלי נסע לשלושה שבועות בדיוק ביום ש בני סלע ברח מהכלא. ובנוסף על כל הצרות השכנים ממול עברו באותו היום דירה , לצורך שיפוצים בדירה מימול, כך שלא היה אף אחד בקומה בדירה תל אביבית מלבד הבנות ואני.
היה מה זה מפחיד. אפילו ביום, פחדתי להכניס את העיתון שליד הדלת. או כלקחתי את הגדולה לגן. דאגתי תמיד שתיתן לי יד (כדי שלא חלילה יחתוף אותה). אבל התרגלתי לחיות עם הפחד. ותפקדתי. לא היתה ברירה. המצחיק הוא שבעלי חזר בדיוק כשתפסו אותו.
אני מתה מפחד. במיוחד בלילה_
מזכיר לי שבעלי נסע לשלושה שבועות בדיוק ביום ש בני סלע ברח מהכלא. ובנוסף על כל הצרות השכנים ממול עברו באותו היום דירה , לצורך שיפוצים בדירה מימול, כך שלא היה אף אחד בקומה בדירה תל אביבית מלבד הבנות ואני.
היה מה זה מפחיד. אפילו ביום, פחדתי להכניס את העיתון שליד הדלת. או כלקחתי את הגדולה לגן. דאגתי תמיד שתיתן לי יד (כדי שלא חלילה יחתוף אותה). אבל התרגלתי לחיות עם הפחד. ותפקדתי. לא היתה ברירה. המצחיק הוא שבעלי חזר בדיוק כשתפסו אותו.
בעלי במילואים
אני חושבת שאני לא יתרגל לחיות עם הפחד.
אני אמות מפחד.
אני אמות מפחד.
-
- הודעות: 1216
- הצטרפות: 26 אפריל 2005, 14:41
- דף אישי: הדף האישי של גברת_פלפלת*
בעלי במילואים
אולי פרחי באך?
בעלי במילואים
כן. תודה!
מעדכנת- לקחתי פרחי באך. עזר לי מאוד.
עדיין פחדתי והיו לילות שלא ישנתי או שהתעוררתי מליון פעמים. אבל אני שורדת![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
חבוק לכל מי שבעלה במילואים.
מעדכנת- לקחתי פרחי באך. עזר לי מאוד.
עדיין פחדתי והיו לילות שלא ישנתי או שהתעוררתי מליון פעמים. אבל אני שורדת
![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
חבוק לכל מי שבעלה במילואים.
בעלי במילואים
כן. תודה!
מעדכנת- לקחתי פרחי באך. עזר לי מאוד.
עדיין פחדתי והיו לילות שלא ישנתי או שהתעוררתי מליון פעמים.
אבל אני שורדת![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
חבוק לכל מי שבעלה במילואים.
מעדכנת- לקחתי פרחי באך. עזר לי מאוד.
עדיין פחדתי והיו לילות שלא ישנתי או שהתעוררתי מליון פעמים.
אבל אני שורדת
![@} {@](./images/smilies/flower.gif)
חבוק לכל מי שבעלה במילואים.
-
- הודעות: 629
- הצטרפות: 28 מרץ 2005, 22:52
בעלי במילואים
מה עושים בערב שבת? קבלת שבת עצובה בלי אבא? כל כך לבד.....
-
- הודעות: 1626
- הצטרפות: 15 אוגוסט 2007, 08:01
- דף אישי: הדף האישי של חלוקית_נחל*
בעלי במילואים
מתארחים אצל חברים, אצל משפחה איפה שנעים ![(()) (())](./images/smilies/hug.gif)
![(()) (())](./images/smilies/hug.gif)
-
- הודעות: 629
- הצטרפות: 28 מרץ 2005, 22:52
בעלי במילואים
הלכנו לבית כנסת קונסרבטיבי. היה מאוד חמים ונחמד. החזרה הביתה לבית הריק נטול האבא מאוד קשה. גם לי וגם לקטנה. מחכים.....
-
- הודעות: 629
- הצטרפות: 28 מרץ 2005, 22:52
בעלי במילואים
ראיתי את עצמי בדף הזה למעלה שואלת איך עוברים את המילואים עם יותר מילד אחד. אני עכשיו עם שניים- בת 4 שנים ובן 3 חודשים עם הצרכים של בן שלושה חודשים. מרגישה שאני עסוקה כל היום בלתמרן ולנסות שהכל ישאר ביחד, מחובר באותו המצב. הבדידות והחרדה הם החלק הכי רע של החוויה הזאת.
בעלי במילואים
יאללה ל מה חדש. .מה חדש? בעלי במילואים. אינשאללה שיהיה כבר בן 40 או שיבוא שלום, מה שיגיע קודם;-)
-
- הודעות: 43441
- הצטרפות: 19 אוגוסט 2001, 22:52
- דף אישי: הדף האישי של פלוני_אלמונית*
בעלי במילואים
קר לי קא אני ישנה עם אור
-
- הודעות: 43441
- הצטרפות: 19 אוגוסט 2001, 22:52
- דף אישי: הדף האישי של פלוני_אלמונית*
בעלי במילואים
זה הזמן להכיר את השכנים
בעלי במילואים
גם בעלי במילואים (ביחד??),
אני חושבת שהמרוויחה העיקרית כאן זאת אימי, שזוכה בכל יום לביקור שלי עם הנכדה...
אנחנו מתנחלות שם (כולל הכלבה) כל בוקר מ-10, עד 18:00...
לא בישלתי כבר שבועיים.... ממש מפנק המילואים האלה...
![:) :-)](./images/smilies/happy.gif)
אני חושבת שהמרוויחה העיקרית כאן זאת אימי, שזוכה בכל יום לביקור שלי עם הנכדה...
אנחנו מתנחלות שם (כולל הכלבה) כל בוקר מ-10, עד 18:00...
לא בישלתי כבר שבועיים.... ממש מפנק המילואים האלה...
![:) :-)](./images/smilies/happy.gif)
בעלי במילואים
אפשר לבוא לאמא שלך ??
אא שלי ממש לא בקטח. דמייני לעצמך בית לבן עם ספות לבנות ושטיח לבן.
אא שלי ממש לא בקטח. דמייני לעצמך בית לבן עם ספות לבנות ושטיח לבן.
-
- הודעות: 235
- הצטרפות: 09 אוקטובר 2008, 23:04
- דף אישי: הדף האישי של ניקי_ניים*
בעלי במילואים
למה הפסקתם עם הדף?
הבעלהגיע לגיל 40?
נהייתם הורים ל7 ילדים?
כולכן בחודש תשיעי באופן תמידי?
תעזרו לי ! בעלי יוצא גם!!
הבעלהגיע לגיל 40?
נהייתם הורים ל7 ילדים?
כולכן בחודש תשיעי באופן תמידי?
תעזרו לי ! בעלי יוצא גם!!
בעלי במילואים
ספרי קצת, כמה ילדים? כמה זמן מילואים? מה את מתכננת?
בעלי במילואים
והצוויליכית בכלל לא מעריכה את זה שאני לא נעלם לה לחודש בשנה!
מצאה לה אחד אלרגי לעקיצות דבורים...
רק תעצבן אותי, ישר אני נהיה מג"ד שריון (מיל.) !!
(ובהזדמנות זו לומר תודה על הנתפס לעיתים כמובן מאליו - תודה לכל העושים מילואים למרות הקשיים, ולנשים שלהם כמובן עם השמיניות באוויר... תודה גדולה.)
צוויל
מצאה לה אחד אלרגי לעקיצות דבורים...
רק תעצבן אותי, ישר אני נהיה מג"ד שריון (מיל.) !!
(ובהזדמנות זו לומר תודה על הנתפס לעיתים כמובן מאליו - תודה לכל העושים מילואים למרות הקשיים, ולנשים שלהם כמובן עם השמיניות באוויר... תודה גדולה.)
צוויל
-
- הודעות: 235
- הצטרפות: 09 אוקטובר 2008, 23:04
- דף אישי: הדף האישי של ניקי_ניים*
בעלי במילואים
האיש כבר חודש במילואים.
שני ילדים,(בני 5, 2.2) השלישי בדרך. בהתחלה אמרנו שנעשה "קייטנת אבא במילואים":
ככה כשמתכוננים לכיף, נהייה כיף. בהתחלה היה טוב. אני חושבת שזה בגלל ההורמונים של ההריון. וגם, משום מה, היה יותר קל לשמור על הסדר בבית. (מה זה אומר?)
תכננו איפה להיות מה לעשות פעילויות כיפיות וחינמיות (בגילם גם גן משחקים חדש זו אטרקציה)
אבל בסוף גיליתי שבחודש שמיני, ב30 מעלות בצל אין לי כוח ו/ או יכולת ללכת לאף מקום. (אין לנו רכב)
ההורים שלי במרחק שעתיים נסיעה ברכב ההורים שלו קרובים פיזית אבל לא עוזרים. למעט אתמול כשכבר נחנקתי.
הביביסיטריות בימינו עסוקות נורא! ולא יכולות לבוא לעזור. אני כבר לא מנסה כי נמאס לי לשמוע "לא" ולהידחות כשאני כלכך זקוקה לעזרה.
זו גם עונת בגרויות וכולם נזכרו להיות חרשניות.
אני מרגישה בעיקר כעס על כל אלו שלא עושים מילואים. צוויל, אל תיקח אישית. אולי אתה יכול להיות תומך מילואים ולעזור אצל משפחות שעושות מילואים.
ואז, הו אז, היא תעריך![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
סבלנות כולנו פוקעת.
הקטע הוא, שגם כשהוא פה, הוא מחוץ לבית שעות מרובות, אז אין הרבה הבדל. ...
בקיצור אני עסוקה בלחנוק את הבכי כדי שלא נתפרק פה כולנו.
שני ילדים,(בני 5, 2.2) השלישי בדרך. בהתחלה אמרנו שנעשה "קייטנת אבא במילואים":
ככה כשמתכוננים לכיף, נהייה כיף. בהתחלה היה טוב. אני חושבת שזה בגלל ההורמונים של ההריון. וגם, משום מה, היה יותר קל לשמור על הסדר בבית. (מה זה אומר?)
תכננו איפה להיות מה לעשות פעילויות כיפיות וחינמיות (בגילם גם גן משחקים חדש זו אטרקציה)
אבל בסוף גיליתי שבחודש שמיני, ב30 מעלות בצל אין לי כוח ו/ או יכולת ללכת לאף מקום. (אין לנו רכב)
ההורים שלי במרחק שעתיים נסיעה ברכב ההורים שלו קרובים פיזית אבל לא עוזרים. למעט אתמול כשכבר נחנקתי.
הביביסיטריות בימינו עסוקות נורא! ולא יכולות לבוא לעזור. אני כבר לא מנסה כי נמאס לי לשמוע "לא" ולהידחות כשאני כלכך זקוקה לעזרה.
זו גם עונת בגרויות וכולם נזכרו להיות חרשניות.
אני מרגישה בעיקר כעס על כל אלו שלא עושים מילואים. צוויל, אל תיקח אישית. אולי אתה יכול להיות תומך מילואים ולעזור אצל משפחות שעושות מילואים.
ואז, הו אז, היא תעריך
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
סבלנות כולנו פוקעת.
הקטע הוא, שגם כשהוא פה, הוא מחוץ לבית שעות מרובות, אז אין הרבה הבדל. ...
בקיצור אני עסוקה בלחנוק את הבכי כדי שלא נתפרק פה כולנו.
בעלי במילואים
רציתי לפתוח דף תמיכה, ממש רציתי. אבל האתר לא התלהב לפתוח דף.
@@₪(&(
בעלי בחו״ל
זה לא בדיוק כמו בעלי במילואים- חובתו האזרחית עלק.
פה זה נסיעה מהעבודה , שיש בזה הרבה יותר בחירה. וגם סתם כיף לו בזמן הכי שנוא עלי בעולם - בחגים.
נכון שאם הוא במלון 5 כוכבים אז אני לא חייבת להגיע לאכול עוף מכובס אצל המשפחה שלו??
עד פה-קיטורים
מפה
צעקה:״אאאאאאאאאא״
אני מרגישה ננטשת כשהוא נוסע. אני כועסת כמו ילד קטן שמשאירים אותו לבד. מבחינתי אם הלך כנראה לא יחזור. קשה לי לדבר איתו בחו״ל מרב שאני בעצבים.
וכשהוא חוזר לוקח לי כשבוע להתרגל. השינוי שהוא בתוך ומחוץ לחיי מאד קשה לי.
@@₪(&(
בעלי בחו״ל
זה לא בדיוק כמו בעלי במילואים- חובתו האזרחית עלק.
פה זה נסיעה מהעבודה , שיש בזה הרבה יותר בחירה. וגם סתם כיף לו בזמן הכי שנוא עלי בעולם - בחגים.
נכון שאם הוא במלון 5 כוכבים אז אני לא חייבת להגיע לאכול עוף מכובס אצל המשפחה שלו??
עד פה-קיטורים
מפה
צעקה:״אאאאאאאאאא״
אני מרגישה ננטשת כשהוא נוסע. אני כועסת כמו ילד קטן שמשאירים אותו לבד. מבחינתי אם הלך כנראה לא יחזור. קשה לי לדבר איתו בחו״ל מרב שאני בעצבים.
וכשהוא חוזר לוקח לי כשבוע להתרגל. השינוי שהוא בתוך ומחוץ לחיי מאד קשה לי.
-
- הודעות: 8851
- הצטרפות: 10 נובמבר 2001, 08:15
- דף אישי: הדף האישי של תבשיל_קדרה*
בעלי במילואים
אצל המשפחה שלו!?! ברור שלא. מה זה פה?
בעלי במילואים
טוב, לא הצלחתי לקרוא את כל הדף רק חלקים
האיש שלי יוצא מחר לכולה חמישה ימים
אבל הגדול - בן שנה ועשרה - קשור אליו נ-ו-ר-א, ואני מאוד חוששת מהקושי הגדול שיהיה אם לא יראה אותו כמה ימים
כל יום האיש חוזר בשבע מהעבודה, (חוץ מהימים שהוא חוזר בשמונה...), והילדון שואל תמיד באיזשהו שלב "איפה אבא", מקבל בשלווה ובהבנה את התשובה שאבא יחזור עוד מעט, וכשאבא חוזר באמת - הוא מתנפל עליו בשמחה כל כך כנה וכובשת שזה מקסים ושובה לב לראות את זה ביום יום, אבל שובר את הלב לחשוב שמחר-מחרתיים ועוד יומיים אח"כ אני אצטרך להגיד לו - אבא לא יחזור היום
אבא הוא זה שמעיר אותו בבוקר, מלביש מארגן ולוקח לגן, ואבא הוא זה שמקלח ומרדים. אני עושה את הדברים האלה כשאבא לא נמצא (כבר קרה כמה פעמים), וזה עובר בסדר אם אבא באמת לא נמצא. אם הוא באיזור אז הוא מבקש את אבא, ומכיוון שגם אבא רוצה, וגם אני עם הקטן (בן חמישה חודשים) אז זה בסדר מבחינת כולנו בד"כ.
אז יש גם את הקטע הטכני של איך מרדימים שניים כ"כ קטנים וכו', אבל זה נראה לי אפשר להסתדר עם כל שלל העצות מלמעלה, בעיקר מנשא, קצת בייביסיטר, הנמכת ציפיות, התארגנות מראש וכו'.
אבל הקטע הזה שנשבר לי הלב מלחשוב על הגעגועים שלו לאבא.
אני יודעת שאני צריכה שלא לשדר את הקושי אלא לשדר "סבבה, הכל בסדר", וכבר החלטתי שהתשובה לשאלות תהיה "אבא יחזור עוד כמה ימים", - הוא עוד לא מבין מושגי זמן, רק "אח"כ" בצורה עמומה, אבל זה משהו
וגם חשבתי עם עצמי - האם הייתי רוצה שלא יילך למילואים - מצד אחד - כן, הייתי רוצה שיהיה איתנו כל הזמן.... אבל האמת היא שאני מעריכה את זה שהוא עושה מילואים וחושבת שזה חשוב, כך שהמחשבה על כך שהוא עושה את הדבר הנכון - שאנחנו כזוג עושים את הדבר הנכון - אני מקווה שזה יחזק אותי, ויאפשר לי להעביר אל הילד את החוזק הזה. לא להעביר לו מסר שמשהו לא טוב קורה. אלא שמשהו טוב קורה, אבא הלך למקום שטוב שהלך אליו (איזו מחשבה פסיכית. כמה רע שאנחנו בסיטואציה הזו שיש מילואים (כלומר מצבנו הקיומי כישראלים). אבל בהינתן הסיטואציה, אני שמחה שהוא תורם את חלקו).
אז אני כותבת כאן גם כדי לשפוך
וגם כי אם למישהי יש רעיונות נוספים או שיתופים שיכולים אולי לסייע
וגם כי עולים לי רעיונות תוך כדי
למשל, להתייחס אל זה כאל הזדמנות להתקרבות אל בני שביום יום קרוב יותר אל האיש (אני עסוקה בתינוק הקטן)
האיש שלי יוצא מחר לכולה חמישה ימים
אבל הגדול - בן שנה ועשרה - קשור אליו נ-ו-ר-א, ואני מאוד חוששת מהקושי הגדול שיהיה אם לא יראה אותו כמה ימים
כל יום האיש חוזר בשבע מהעבודה, (חוץ מהימים שהוא חוזר בשמונה...), והילדון שואל תמיד באיזשהו שלב "איפה אבא", מקבל בשלווה ובהבנה את התשובה שאבא יחזור עוד מעט, וכשאבא חוזר באמת - הוא מתנפל עליו בשמחה כל כך כנה וכובשת שזה מקסים ושובה לב לראות את זה ביום יום, אבל שובר את הלב לחשוב שמחר-מחרתיים ועוד יומיים אח"כ אני אצטרך להגיד לו - אבא לא יחזור היום
אבא הוא זה שמעיר אותו בבוקר, מלביש מארגן ולוקח לגן, ואבא הוא זה שמקלח ומרדים. אני עושה את הדברים האלה כשאבא לא נמצא (כבר קרה כמה פעמים), וזה עובר בסדר אם אבא באמת לא נמצא. אם הוא באיזור אז הוא מבקש את אבא, ומכיוון שגם אבא רוצה, וגם אני עם הקטן (בן חמישה חודשים) אז זה בסדר מבחינת כולנו בד"כ.
אז יש גם את הקטע הטכני של איך מרדימים שניים כ"כ קטנים וכו', אבל זה נראה לי אפשר להסתדר עם כל שלל העצות מלמעלה, בעיקר מנשא, קצת בייביסיטר, הנמכת ציפיות, התארגנות מראש וכו'.
אבל הקטע הזה שנשבר לי הלב מלחשוב על הגעגועים שלו לאבא.
אני יודעת שאני צריכה שלא לשדר את הקושי אלא לשדר "סבבה, הכל בסדר", וכבר החלטתי שהתשובה לשאלות תהיה "אבא יחזור עוד כמה ימים", - הוא עוד לא מבין מושגי זמן, רק "אח"כ" בצורה עמומה, אבל זה משהו
וגם חשבתי עם עצמי - האם הייתי רוצה שלא יילך למילואים - מצד אחד - כן, הייתי רוצה שיהיה איתנו כל הזמן.... אבל האמת היא שאני מעריכה את זה שהוא עושה מילואים וחושבת שזה חשוב, כך שהמחשבה על כך שהוא עושה את הדבר הנכון - שאנחנו כזוג עושים את הדבר הנכון - אני מקווה שזה יחזק אותי, ויאפשר לי להעביר אל הילד את החוזק הזה. לא להעביר לו מסר שמשהו לא טוב קורה. אלא שמשהו טוב קורה, אבא הלך למקום שטוב שהלך אליו (איזו מחשבה פסיכית. כמה רע שאנחנו בסיטואציה הזו שיש מילואים (כלומר מצבנו הקיומי כישראלים). אבל בהינתן הסיטואציה, אני שמחה שהוא תורם את חלקו).
אז אני כותבת כאן גם כדי לשפוך
וגם כי אם למישהי יש רעיונות נוספים או שיתופים שיכולים אולי לסייע
וגם כי עולים לי רעיונות תוך כדי
למשל, להתייחס אל זה כאל הזדמנות להתקרבות אל בני שביום יום קרוב יותר אל האיש (אני עסוקה בתינוק הקטן)
-
- הודעות: 2086
- הצטרפות: 25 נובמבר 2006, 22:44
- דף אישי: הדף האישי של אבישג_א*
בעלי במילואים
אויש, מילואים זה הסיוט שלי ואיכשהו בעלי היה מקבל פעמיים בשנה, זה היה מחרפן אותי במיוחד כי הוא בתפקיד אפסנאי, כמה זה כבר חשוב רבאק (חבר שלו צחק שבסוף נגלה שהוא באיזה תפקיד סודי בכיר עם כל המילואים שלו (-8 אבל לא נראה לי). מקווה שסיימנו עם זה, השנה מלאו לו 40 ואני ילדתי את בתי השישית כך שזה אמור לפטור אותנו מהעניין אני חושבת.
רעיונות ? אין לי ממש, שמחה בשבילך שזה רק חמישה ימים, נשמע שהוא מאוד משמעותי עבור הילדים והמשפחה, זה טוב אבל מקשה על העניין.
כדאי להרפות, לפנק את עצמך בכל עזרה שתוכלי ולהקל על עצמך כמה שאפשר - אוכל פחות מושקע או קנוי, שמרטפית שתעזור לך, העיקר שאת תהיי שמחה כי זה מה שבאמת חשוב לילדים. אם הבית יהיה יותר מבולגן והאוכל פחות בריא לא נורא, זה רק חמישה ימים, העיקר שהעומס עלייך לא יהיה גדול מדי.
בהצלחה ויישר כוח על התמיכה בבן זוג, זה חשוב מאוד.
רעיונות ? אין לי ממש, שמחה בשבילך שזה רק חמישה ימים, נשמע שהוא מאוד משמעותי עבור הילדים והמשפחה, זה טוב אבל מקשה על העניין.
כדאי להרפות, לפנק את עצמך בכל עזרה שתוכלי ולהקל על עצמך כמה שאפשר - אוכל פחות מושקע או קנוי, שמרטפית שתעזור לך, העיקר שאת תהיי שמחה כי זה מה שבאמת חשוב לילדים. אם הבית יהיה יותר מבולגן והאוכל פחות בריא לא נורא, זה רק חמישה ימים, העיקר שהעומס עלייך לא יהיה גדול מדי.
בהצלחה ויישר כוח על התמיכה בבן זוג, זה חשוב מאוד.
-
- הודעות: 3305
- הצטרפות: 21 אפריל 2004, 20:42
- דף אישי: הדף האישי של רסיסים_של_אור*
בעלי במילואים
גם על נסיעות מהעבודה לחו"ל אפשר לקטר כאן או שלזה יש דף נפרד ??? (בכל מקרה קבלתי מהדף הזה הרבה חיזוקים אז תודה ) .
-
- הודעות: 2086
- הצטרפות: 25 נובמבר 2006, 22:44
- דף אישי: הדף האישי של אבישג_א*
בעלי במילואים
גם על נסיעות מהעבודה לחו"ל אפשר לקטר כאן
בתנאי שאת לא מקבלת מתנה כשהוא חוזר (-8
בתנאי שאת לא מקבלת מתנה כשהוא חוזר (-8