האתר הוקם על ידי אנשים מקהילת החינוך הביתי בישראל בשנת 2000. הוא נועד לתמיכה הדדית, לשיתוף במידע ולימוד משותף וכבמה לדיונים בנושא חינוך ביתי, הורות טבעית, אקולוגיה, וכל נושא שעשוי להיות קשור לדרך חיים טבעית.
"אני אלד לידה טבעית, עם מיילדת פרטית, בחדר לידה טבעית!!" כולם כבר ידעו, כי טרחתי לספר בגאווה לכולם.
ואני כבר ידעתי, מיד אחרי הלידה, המיילדת תניח את התינוקת השמנמנה שלי עלי ומיד אצמיד אותה לשד.
מכירים את המשפט: "אם אתה רוצה להצחיק את אלוהים, ספר לו על התכניות שלך"? הו כמה נכון.
הגיע שבוע 34, אני מרגישה נפלא, קצת בצקות מציקות אבל אין תלונות, פשוט לא היה לי זמן להגיע לאחות טיפת חלב ולכן ביקשתי מחברה בעבודה שלי בתל השומר, האחות במכון, למדוד לי לחץ דם, לבדוק חלבון בשתן ולשקול אותי כדי לסיים עם החובות שלי של החודש.
מכאן הסיפור היה קצר, רעלת הריון, תינוקת קטנה לשבוע הריון, ניתוח קיסרי דחוף ושלושת השבועות הארוכים בחיי בפגיית תל השומר (עם הצוות הנפלא).
וכאן גם סיפור ההנקה המורכב שלנו מתחיל:
עוד לפני שפגשתי את התינוקת הקטנטונת שלי (1.6קילו) הסבירה לי אחותי כיצד לסחוט את החלב הראשוני, הקולסטרום, מהשד (לא פשוט, אך מפתיע ומשמח לראות פתאום את הנוזל יוצא טיפין טיפין).
את עומר הכרתי יום אחרי הניתוח הקיסרי הדחוף שלי. בעלי גלגל אותי לאינקובאטור הנכון ו – נעים מאוד, תינוקת זעירה, שעירה, מלאה בחוטים שטוענים שהיא שלי. האמנתי להם.
ומה עכשיו? מותר לי לגעת? להרים? מה מאכילים? מותר להניק? איך מניקים עם חוט זונדה ירוק שיוצא מהפה שלה?
אז ככה: בשלב ראשון בדרך כלל שואבים חלב ומאכילים מבקבוק: אם כך צריך לקנות את החלקים המתחברים למשאבות בית החולים, ללמוד לשאוב, לחיות לצד המשאבה חלק נכבד מן היום ולשטוף ולחטא את כל הכלים בלי סוף.
בהמשך, כאשר אפשרי מבחינה רפואית, מי שרוצה להניק, אין בעיה, הצוות מעודד ומעוניין בכך ויוציא את הזונדה בזמן הארוחה. במידה ומניקים: צריך לשקול לפני ואחרי הנקה כדי שנדע שהפגית הקטנה ינקה מספיק.
אז בתוך מספר ימים העזתי וביקשתי להניק את עומר הקטנה שלנו. אחות חביבה אך מאוד עסוקה ניסתה לסייע לי ובסוף ניסיון קצר ומלחיץ הציעה לי להשתמש בפטמת סיליקון. הפלא ופלא, עומר ינקה וינקה והפתיעה את כולנו במשך השבועות בתאבונה הגדול. הרופאים אומרים 20מ"ל בכל ארוחה, הפושעת הקטנה יונקת 35, הרופאים מעלים ל-25מ"ל – והיא כבר ב – 50 מ"ל, וכך הלאה עד יום השחרור המיוחל.
שוחררנו הביתה עם תינוקת ששוקלת 1.950קילו ועם הנחיות לתת לעומר 4 בקבוקים של חלב אם מועשר בתוסף יקר להחריד ביום ושאר הארוחות בהנקה.
אני בליבי התחלתי לתעב את פטמת הסיליקון, מבחינתי היא היוותה חוצץ ביני לבין עומר והפריעה לי להתחבר אליה והרחיקה ממני את חלום ההנקה הטבעית שלי. בנוסף פחדתי שאשכח לקחת פטמה כשאצא מהבית ולא אוכל להאכיל את עומר. ראיתי את חברותי שולפות שד בקלות וקצת שכחתי את העובדה שהתינוקת שלי שוקלת 2 קילו בלבד.
לאחר כשבועיים בבית שבהם התנהגתי לפי הוראות הרופאים ועומר עלתה במשקל לפי כל הספרים, התחלתי לזייף במתן הבקבוקים וכבר רקמתי מזימה להיפטר מפטמת הסיליקון – רציתי תינוקת "נורמאלית" (למרות שבסתר לבי הייתי סקפטית ולא יכולתי לדמיין כיצד זה יעבוד).
אחותי הציעה לי לתת לי מתנה ללידה: פגישה עם יועצת הנקה. חיפשתי, התייעצתי, בררתי, וכך הגעתי לדליה אבני. שוחחנו בטלפון, תיארתי לה את תלאותינו וקבענו להיפגש למחרת. הפגישה ארכה שלוש שעות שבהן עומר שיתפה פעולה בצורה נפלאה. למדתי איך לחבר אותה לשד ולהניק בתנוחות נוחות במצבים שונים ובמקומות שונים בבית.
כמובן כמו במצבים רבים, כשהרופא/מוסכניק/איש מחשבים/ יועצת הנקה נמצאים, הכול עובד בצורה מושלמת וכשנותרים לבד, לא בדיוק.
דליה אמרה לי שהמעבר להנקה ללא פטמה יכול לקחת זמן אבל אני הייתי חסרת סבלנות וניסיתי לזרז את העניינים. חשבתי שאני מצליחה להניק ללא הפטמה למרות שבפועל היה מאוד לא נוח לי ועומר החליקה רבות מהשד, במקביל לא שקלתי אותה בתדירות המתאימה והתעלמתי מהסימנים שאולי היא רעבה (בכי מרובה, שינה לא רציפה ואולי גם חיתולים שאינם "כבדים" מספיק).
כך קרה שכאשר שקלתי אותה לאחר שבועיים, חשבתי שיש טעות, אך לאחר עוד שבוע גיליתי לחרדתי שעומר לא עלתה במשקל לפי הרצוי, האמת היא – שהיא בקושי עלתה במשקל!
השלב הבא היה ללכת לדיאטנית ילדים אשר שמעה את השתלשלות העניינים, שקלה, בדקה, התייעצה ולבסוף הודיעה לי בצורה שאינה משתמעת לשני פנים שאני חייבת כרגע לתת לעומר בקבוקים במקום רוב ההנקות, כדאי גם תוספת תחליף מזון לתינוקות מאחר והיא חושבת שזה מתיש ולא סביר לשאוב את כל הארוחות.
אני כבר דמיינתי איך אני מאבדת את חלום ההנקה.
התקשרתי לדליה, סיפרתי לה מה קורה וכמה אני חוששת שלא אוכל להניק. דליה סיפרה לי על בקבוק שאמור להפריע פחות להנקה ויכול לעזור לנו אם אני רוצה לחזור להניק יותר בהמשך (בקבוק חדש של מדלה אשר אינו זולג לפיו של התינוק אלא התינוק חייב לשאוב את החלב ממנו, בדומה להנקה). מייד רכשתי שניים וחזרנו לשאיבות ולשטיפות וחיטוי הבקבוקים וכלי השאיבה.
לקח לעומר כמה ניסיונות להבין כיצד היא אמורה לקבל את החלב מהבקבוק, מעט תסכולים ולבסוף – הצלחה.
הפעם עשיתי את מה שאמרו לי ובשבועות הבאים לשמחתי הרבה, עומר זינקה במשקל ובמקביל- בהתפתחות שלה: בכתה פחות, החלה לחייך, לישון יותר טוב.
במקביל המשכתי לתת לעומר לינוק ללא פטמת הסיליקון לאחר הבקבוקים, והיא – המשיכה לינוק. דווקא כאשר הייתה שבעה היה לה יותר קל להיצמד לשד. שמתי לב גם שאכן הבקבוקים מסייעים לה להבין כיצד לינוק.
אבל אני עדיין לא הייתי מוכנה לוותר על חלום ההנקה.
התקשרתי שוב לדליה ושאלתי אותה על משהו שהיא סיפרה לי בעבר בחצי פה: החדרה של קצה של צינורית לפה של התינוק לאחר שהוא מחובר לשד, ובצד השני לבקבוק, כך שבעצם התינוק יונק ובמקביל שותה כמו דרך קש, מהבקבוק. היא שלחה לי סרטון שמדגים זאת והביאה לי צינורית.
לאחר פעמיים מבדרות מאוד (צריך כישורי לוליינות רציניים: להצמיד את עומר כראוי לשד, להחדיר קצה של צינורית למקום הנכון בפה בלי לעצבן אותה, למצוא מקום נוח להעמיד את הבקבוק עם הקצה השני של הצינורית שלא יישפך... ואז לא לזוז....) הבנתי שלמרות שבסופו של דבר הצלחתי, זה לא בשבילנו.
עוד צעד בתלאותינו היה לחזור לפטמת סיליקון במקביל ל-2-3 בקבוקים ביום.
החלטתי לנסות לחזור להניק עם פטמת סיליקון כי כך לפחות לא אצטרך להפסיק להניק, נשקלנו לפני ואחרי הנקה אצל הדיאטנית והחלטנו שניתן להמשיך להניק כך.
עכשיו עומר כבר הייתה חזקה יותר, עלתה יפה במשקל, ורוב הזמן הייתה ערנית ובמצב רוח טוב.
הצלחתי להניק עם הפטמה וחשבתי שכך נמשיך. ואז גיסתי סיפרה לי שהיא גם השתמש בפטמת סיליקון אך לפני כל הנקה, בשלב ראשון, הניקה ללא הפטמה ורק אז חיברה אותה. חשבתי שאין מה להפסיד וניסיתי.
בתוך ימים ספורים שמתי לב שעומר מחוברת בצורה מושלמת לשד ואין לי שום צורך להוסיף את הפטמה. לאחר עוד מספר ימים שמתי לב גם שבמקום לינוק 45 דקות, משך ההנקה מצטמצם ועומר הופכת יעילה יותר.
הפעם לא הייתי שאננה ועשיתי ניסוי למספר ימים תוך מעקב משקל אצל הדיאטנית ואכן התוצאות היו מרשימות.
והיום:
עומר בת כמעט 5 חודשים, יונקת נפלא ואני ממשיכה לתת גם 2-3 בקבוקים שאובים בכל יום ליתר ביטחון ועורכת מעקב משקל אצל דיאטנית.
אסכם ואומר שהדרך הייתה מלאה מהמורות, עשיתי טעויות לאורכה, פעמים רבות כמעט והתייאשתי ובכל פעם עומר הראתה לי שאם אני מוכנה להמשיך לנסות את הדרכים היצירתיות שמציעים לנו, היא מוכנה לעבוד איתי יחדיו כדי לקבל את הזהב הלבן שלה....
(אני רק אציין ששקילה לפני ואחרי הנקה אינה נדרשת במצבים רגילים!! זהו כלי נוסף במקרים קיצוניים בלבד.)
יעלי, תודה על השיתוף @}
יישר כוח על ההתמדה והמאמץ להגשמת החלום, על כך שלא ויתרת והשגת את מה שרצית,
נקרא לא פשוט כלל וכלל,
מעורר השראה
איזה כיף לכן. מזל טוב ואיחולי הצלחה להמשך
וואו, כמה תלאות עברתן! כמה חוזק והתמדה דרושים כדי להמשיך בהנקה למרות כל הקשיים! זה ממש לא עניין של מה בכך, ואני מסירה בפנייך את כובעי
איזה כיף לך שיש לך את דליה, היא פשוט נהדרת!!
שתהיה לשתיכן המשך הנקה נעימה, ממושכת, ומוצלחת, חלקה ובלי שום בעיות
איזה סיפורמרגש!
כל הכבוד על הנחישות וההתמדה וההקשבה גם לצרכים של עומר וגם לביטחון שלך שהנקה תהיה הדבר הטוב ביותר בשבילה.
תודה שחלקת איתנו את הסיפור.
מזל טוב @}
כיף לשמוע כאלה סיפורי נחישות והצלחה.
מיד החזרת אותי 8 שנים לאחור.. גם ניתוח.. גם שבוע 34.. גם משקל זהה וגם אמא שיודעת שהיא מניקה את הפג המתוק הזה..
והצלחנו לעבור להנקה מלאה ללא תוספות כלל. (גם בבקבוק קיבל רק חלב אם , רק עד גיל חודשיים ומאז- חיבור ישיר לציצי בלבד)
יש לך סיבה טובה להיות גאה.. מזל טוב וחוויות קלות וטובות יותר בלידות הבאות!
תודה רבה על כל התגובות החמות!!! מאוד מרגש ומשמח.
היה לי מוזר כשהציעו לי לכתוב את הסיפור ואז אחותי הציעה לי לפרסם כאן - אבל אני בהחלט שמחה.
וחשוב לי לענות לה עוגיה:"האם תוספת בקבוקים בגיל 5 ח' הכרחית במצב כזה?"
אין לי תשובה חד משמעית; כאשר נכווים ברותחין נזהרים בצוננין.
אני למדתי שאת השינויים בתזונה אני עושה רק לאחר ששקלתי אותה אחרי מספר שבועות בשינוי הקודם.
כמה שהייתי רוצה לחשוב שהתשובה ה"טבעית" תמיד נכונה, צריך לזכור שאין שום דבר טבעי בלידת פג. (באופן טבעי לרעלת הריון עלולות להיות תוצאות מאוד עצובות.....).
חשוב לי מאוד לחזק את האמהות שמעוניינות להניק פגים אבל בהחלט להעביר את המסר שאם אין את הסביבה המתאימה, התמיכה הרבה או את הזמן והכוחות הנוספים - צריך לקבל את המצב.
גם האמא, אבל גם המשפחה והחברים, חלילה לא לתת את ההרגשה לאם שהיא איננה עושה את הטוב ביותר עבור תינוקה!
יש תמימות דעים לגבי מתן חלב אם כתזונה הטובה ביותר עבור פגים, אך לא תמיד בצורת הנקה ולעיתים בתוספת תוסף מיוחד.
ההאכלה ישירות מהשד, גם אם חלקית כרגע, היא פריווילגיה שניתנה לי בזכות הרבה תמיכה, סיוע
(בעל, משפחה וחברות שמחזיקים אותה בזמן שבשלבים הראשונים אני שואבת סביב השעון) ותינוקת מאוד מאוד משתפת פעולה.
שוב המון תודה, כיף לקבל חיזוקים וגם - לא נעים להגיד, לשמוע מהסיפורים שאני לא היחידה שהיו לה כל כך הרבה קשיים
תודה על הסיפור יעל, ואני מאמינה שבקרוב כבר תחדלי מהתוספות כי יהיו לך כל האיתותים הנחוצים
וכי היא כבר נותנת לך הרגשה שיש על מי לסמוך ושהיא עושה עבודה, איזו תינוקת !
יש לי חברה שמתמודדת עם מצב דומה ,בלי הרעלת ובלי הקיסרי שכמובן עוד סיבכו את העניינים, והסיפור שלך ממש מעורר תקוות והשראה
מקווה בשבילה שהתינוקת תתחזק מהר ותדביק הפער ביכולת היניקה,
איפה קונים את בקבוקי מדלה? ואת הצינורית?
שמחה לעזור.
חלק מהיועצות הנקה מוכרות את הבקבוק ובנוסף יש להם אתר: http://www.medela.co.il/index.php?goto=bep&[po]page from[/po]
וזה הבקבוק: http://www.medela.co.il/index.php?[po]page id[/po]=655.
אני לא רוצה להשמע כמו אשת מכירות שלהם אבל לדעתי הבקבוק ממש סייע בכל הסיפור המסובך הזה.
הצינורית היא צינורית כמו של זונדה, אני בטוחה שבקופת חולים יסכימו לתת לה כאלה, או אם אתן מכירות אח/ות/רופא/ה שיביאו לכם.
זה הסירטון שדליה אבני היועצת הנקה שלחה לי: http://www.nbci.ca/index.php?option=[po]com content[/po]&view=article&id=128:inserting-a-lactation-aid&catid=6:video-clips&Itemid=13
אפשר לנקות את הצינורית עם מזרק פשוט של אקמולי, זה מתחבר לקצה שלה.
אם היא רוצה לנסות ואת רוצה להיות חברה טובה: תחזיקי לה את הבקבוק.....
הצינורית היא צינורית כמו של זונדה
אני לא יודעת אם זה זמין בארץ, אבל יש ערכות מיוחדות לצורכי הנקה-עם-צינורית, שבה הבקבוק או המזרק מחוברים לרצועה כך שאפשר לענוג אותם על הצוואר. כמו כן יש ערכות שבהן יש שקית חלב במקום בקבוק, כך שאפשר למקם אותה על הכתף.
הנה הסבר על הדבר הזה: http://www.nbci.ca/index.php?option=[po]com content[/po]&view=article&id=25:lactation-aid&catid=5:information&Itemid=17
חיפוש על המילים Lactation Aid יפיק הרבה תוצרים, כולל סרטוני יו-טיוב.
בכל מקרה, יועצת הנקה שנתנה לנו הרצאה על עזרי הנקה, אמרה במפורש שבערכת צינורית הזאת משתמשים אך ורק בהוראת ובהנחיית יועצת הנקה - זה סיפור לא פשוט, צריך למידה, וצריך לשקול את היתרונות מול החסרונות.
ערכות מיוחדות לצורכי הנקה-עם-צינורית, שבה הבקבוק או המזרק מחוברים לרצועה כך שאפשר לענוד אותם על הצוואר
נכון, באמת היועצת אמרה לי על הערכה הזו אבל ממש לא כדאי להוציא ישר כסף על משהו שבסופו של דבר לא יהיה שימושי.
כדאי קודם לנסות בדרך הזולה ובהחלט אני מסכימה שמומלץ לקבל הנחייה ותמיכה של יועצת הנקה.
אני באופן אישי התייחסתי לזה קצת כמו שעשוע, לי היה ברור שאין לי מספיק סבלנות כדי להפוך את זה לשיגרה ולצורך כך לקנות את הערכה.
אבל מצד שני אני חושבת שאני הייתי מועמדת פחות טובה לנושא הזה כי בשביל שזה יצליח צריך תפיסה של השד עם ואקום טוב וזאת היתה רוב הבעיה של עומר מלכתחילה.