אני רוצה לכתוב פה כמה דברים כלליים.
אקדים ואומר, שלא בטוח שמי שכותב/ת פה בדף בניק
לא אלמונית יותר זה אותו אחד שכותבת גם בדפים אחרים. בכל מקרה לא מכירה אותה (או אותו, זה יכול להיות גבר עם ניק נשי לצורך ההסוואה) ולא יודעת עליה כלום.
הדבר הכללי שברצוני לומר הוא, שאנשים שאינם מתעללים ואינם קורבנות, אינם מודעים בדרך כלל לחומר הכתוב פה. כשהם קוראים את הדברים לראשונה, הם חווים ו/או מבטאים במקרים רבים אי אמון. אבל כאשר נתקלים לא ב"אי אמון" אלא באדם שמתעקש, וחוזר ומתעקש, להתווכח ולטעון להד"ם (ראשי תיבות של "לא היו דברים מעולם"), במיוחד אם זה מלווה באמירות מופרכות, בהשוואות לא תקפות, בהאשמות הזויות במיוחד וכדומה -
מה שאני גיליתי מנסיוני, שתמיד יש דברים בגו. כלומר, אדם כזה מגיב ככה
מתוך מצוקה אישית .
מה המצוקה האישית?
אין לי מושג, אבל גיליתי שכדאי לקחת בחשבון את האפשרות הזאת.
יש פה שלושה אספקטים שכדאי לחשוב עליהם: המניע, אופן הפעולה והמשמעות.
לגבי המשמעות של תגובות כאלה: בכל מקרה כזה במציאות גיליתי שאותו אדם שכביכול "מתנגד לתיזה" מסיבות כביכול-ענייניות, אינו אלא מרעיל/מתעלל בחייו האמיתיים.
אבל לגבי זה אי אפשר להתחייב כשמדובר באלמונים באינטרנט, אז רק אומרת.
לגבי אופן הפעולה של אנשים כאלה: צורות ההתבטאות שלהם מתאימות אחת לאחת ל"מילים הורגות".
תבדקו את הפוסטים האלה לפי הציטוטים שהבאתי מהספר, ותראו שהם עונים על כל הקריטריונים. משפט אחרי משפט אפשר לנתח ולהתאים לפרקי הספר. שאלות שאינן שאלות, האשמות שאין להן שום בסיס, השוואה בין דברים שאין שום מכנה משותף ביניהם או בסיס להשוואה, וכן הלאה.
זה כלל אצבע לא רע: מי שמתנהלת בדיון בשורה של "משתיקי קול" וברעל מילולי וכדומה - מתנהלת כאדם מרעיל/מתעלל. זו הצורה שהיא מתנהלת בה בתוך הדיון. מה צורת ההתנסחות שלה מעידה עליה?
האם כל אדם שמתבטא בצורה מרעילה הוא מתעלל?
לא.
אבל אם הוא או היא ממשיכים בזה גם אחרי שקיבלו תגובות הגיוניות ושקולות, ואף מסלימים לכיוון של מניפולציות דמגוגיות עוד יותר זולות (כגון, איומי פרישה מהדיון שמפוזרים בכל מיני מקומות כדי לגרום לזולת לרגשי אשמה כאילו "אחרים מתייחסים אלי לא יפה פה!" כשהאמת היא, שהיא זו שמתנהגת בצורה לא יפה אבל אף אחד אחר לא עשה דבר נגדה), מציעה לחשוד...
לגבי המניע: יש הבדל מהותי בעיני בין כאלה שמנסים לעזור למישהו בדף לבין כאלה שפועלים הפוך. השאלה אם המניע של הכותב בדף הוא רצון לעזור מתוך דיעותיך הפרטיות, או מניע אחר.
אם אני לא רואה שום מניע לטובת אדם אחר, יכול להיות מניע נאצל, להוציא אמת לאור.
[בהערה מוסגרת: נכון, לאף אחד מאיתנו אין מונופול על "האמת", אבל דחיל רבכ, זה לא אומר שאין "אמת"]
אם מה שנכתב הוא לא לטובת שום אדם בדף, אלא להיפך - נגד. ואם האדם כותב כאילו מטרתו היא "האמת" אבל התוצאה היא להיפך - נגד האמת, אז אני חושדת.
אני חושדת שיש אג'נדה.
ומי שיש לה אג'נדה נגד הקורבנות ובעד המתעללים, מה זה אומר על האג'נדה שלה?